Jørgen Varnæs håber at genindtage en bestyrelsespost i banken.
Men den nye formand, murermester Jessen, er imod.
Jessens kone mener, at Jørgen har hjulpet med at snyde hende -
- for en del af hendes halvpart i den gård, Jørgen købte for Mads Skjern.
Mads udstykker gården og lejer stuehuset til Skjold Hansens.
Iben er blevet skilt fra Kristen og holder til med en broget skare -
- der også tæller Mogens Lamborg og Jørgen Varnæs.
Ulrik Varnæs bringer servitricen Maja med hjem -
- uden at vise hende interesse. Han går ud med Ellen Skjern.
Han skal have barn med Maja og beder om penge til at få barnet fjernet.
Men hans far får ham til at tage konsekvenserne af forholdet.
Mens Røde næsten altid er borte i politiske forretninger -
- får Agnes fastboende husbestyrerinde.
Hun tager Inger Jørgensen i huset -
- efter at fru Violet har misbrugt hendes arbejdskraft.
Daniel Skjern er til sin fars forbitrelse -
- kommet i lære hos modeskaberen hr. Jørn.
Mads' beundring for Ellen er usvækket -
- selvom hun viser mindre interesse for sin mand og hans arbejde.
Da Mogens Lamborg efter en druktur kører Mads' bil ind i et træ -
- stiger hans foragt over for svigersønnen.
Mads stiger endnu et trin, da han bliver ridder af Dannebrog.
Denne afdeling er lukket. Hvis jeg må …
Er det te?
Også til mig.
Ada, to te.
Hvorfor skulle vi mødes her? Skal du tilbage med toget?
- Nej, jeg skal hjem. - Hvorfor så ikke Postgaarden?
Fordi …
Hvad, Ulrik?
For pokker, Ellen. Jeg skal giftes i overmorgen.
- Hvad er det, du siger? - Du hørte det godt.
Giftes? Med hvem?
- Du så hende selv den dag. - Hvilken dag?
Da vi to mødtes igen på Algade.
Jeg har medbragt citron. Ønsker herskaberne mælk?
Det er udmærket.
- Boldt, hvad laver du? - Måler af til podiet til musikken.
Det kan du lade tømreren om.
Måske herskaberne ønsker sandkage? Kringle?
- Det eneste, vi ønsker, er fred. - Boldt, kom så!
- Nu skal du også få fred for mig. - Ikke før jeg har forklaret.
- Det er jo også din skyld. - Min?
Da du giftede dig, var alting lige meget for mig.
- Det er jo længe siden. - Ja, men i al den tid …
Den ene kunne være lige så god som den anden.
Hvor er bordet?
Sikke noget rod.
- Hvor er Boldt? - Vi bygger om.
Hvis du gifter dig med hende … Hvad hedder hun?
Maja.
Så må det vel være, fordi du holder af hende?
Hvad så?
Det kan du vel regne ud? Jeg er nødt til det.
- Skal du … Skal I … - Ja.
- Så er det sidste gang, vi mødes. - Det må det ikke være.
Hvis jeg skal holde det ud.
Hold op med at være så barnlig, så holder du det nok ud.
Hvad fanden er det, du laver, Fede?
- Her skal være dansant. - Ja, Oluf Larsen.
Den nye ledelse agter at tilføre etablissementet en intim atmosfære.
Med musikledsagelse og sang.
- Hvor skal jeg så sidde? - Indtil videre derinde.
Gu vil jeg ej. Server to bajere her ved Fedes bord.
- Ada, to pilsnere. - Én pilsner.
Vi serverer ikke øl for håndværkerne i arbejdstiden.
Var det ikke …
- Han havde også travlt. - Ja, han skal giftes i overmorgen.
Det har hidtil været en velbevaret hemmelighed.
- Hvorfor det? - Fordi han har været en klovn.
Han har gjort bruden med rogn.
Kom så.
Gudskelov. Jeg troede, De var gået.
- Er der sket noget? - Der er kommet tre damer til te.
Hvor er Ulrik?
Hvis han ikke er på sit værelse, så er han vel gået.
Vi synes, De skal spørge, enkefru Møhge Andersen.
Hvis det nu ikke er rigtigt?
Fru murermester Jessen har selv hørt det fra tømreren.
- Teen kommer om et øjeblik. - Jeg kunne også godt trænge.
Er det for megen ulejlighed netop i dag?
De skal vel ikke gøre andre anstalter?
Vi? Nej, fru Jessen.
Og børnene? Hvordan går det de dejlige børn?
Helle er til dans. Og Regitze er i Hamborg.
- Er det ikke et underligt sted? - Hun arbejder dernede.
Ja, det er jo en idé, de får. Det er godt, jeg ikke har døtre.
- Og Ulrik. Læser han stadig? - Ja ja.
Jeg så ham ellers på Algade i formiddags.
Han har taget et par dage fri.
- Ja, de unge har jo så meget for … - De gamle kan nu også være med.
Det er det sandeste ord, der er sagt.
Da jeg i går var i boksen, i banken …
Jeg siger ikke, hvad jeg oplevede.
Der kan vel ikke ske så meget i boksen?
De er ikke enkefrue.
- Der stod apoteker Strøm. - Han har vel også en boks.
- Hvis ikke hr. Stein var kommet … - Hvad så?
- Så havde han gjort tilnærmelser. - Hr. Stein?
Nej, apotekeren. Det er, fordi jeg drager.
- Hvad gør De? - Drager.
Lige meget hvor jeg er. Selv provst Mejer.
Jeg har luret mandfolkene. Og hvis det sker igen …
- Hvilket? - Damerne ved nok, hvad jeg mener.
Jeg ser, der er sandkage. Jeg trængte netop til sandkage.
- Hvad med at spørge? - Alt er, som her plejer at være.
Dav, alle sammen.
Lille Viggo, du kan sætte dig derovre.
Det var Musse, der ville på visit. Vi kommer vel ikke til ulejlighed?
Hvad er det, man hører, at her skal være bryllup?
Ikke her. I Vordingborg. Ulrik skal giftes i morgen.
Det var sandelig en nyhed.
- Hvorfor i Vordingborg? - Der bor Majas forældre.
- Af hvilken familie kommer hun? - Det er udmærkede mennesker.
- Og navnet? - Familien hedder Ebbesen.
Ebbesen? Dem har jeg aldrig hørt om.
- Hvad laver hendes far? - Han arbejder ved hospitalet.
Læger kan godt være nydelige mennesker.
Et stykke sandkage?
- Sandkage? - Ja tak.
Jeg kan trænge til en bolle først.
- Hvad så med den anden nyhed? - Jeg forstår ikke.
Værten på Jernbanerestauranten har fortalt tjeneren på Postgaarden …
- At hvad, fru Skjold Hansen? - At der ventes småfolk.
Jo, det er rigtigt nok.
Men de unge mennesker er jo ikke gift endnu.
Det var Viggo og jeg heller ikke, da vi skulle have Iben. Vel, Viggo?
Se nu bare hende frk. Nordentoft.
Sådan var det rigtignok ikke, da jeg var ung.
Det er ved Gud også så længe siden, konsulinde Holm.
Vi må hellere have en runde til. Tjener?
Må det ikke være din gamle onkels omgang?
- Nu skal I se mit frihedsbrev. - Deres hvad?
Hendes skilsmissepapirer.
Er det ikke synd for den vordende brudgom?
Så kan han se, at man kan komme ud af det igen.
Spørg bare din onkel, lille ven.
- Der har vi 'den brækkede arm'. - Sæt dig ned.
Og hjælp os med at muntre den unge mand op.
Vi har da set hinanden før. Mogens Lamborg.
Ulrik Varnæs. De er gift med Ellen Skjern?
- Slå enden i sædet. - Han må kun vise sig med sin kone.
- Hun er taget til København. - Hvad står du så og blomstrer for?
- Du fik da en fridag ud af det. - Den havde jeg gerne været fri for.
Ulrik overlever det nok.
Overretssagføreren kom bærende hjem med ham klokken fem i morges.
- Han var helt grøn i hovedet. - Den stakkels brud.
Nu skal vi vel have hende boende, mens han studerer færdig.
- Skal I? - Fruen er imod, at hun serverer.
Når det nu er sådan …
Fruen havde ikke noget imod, at jeg serverede.
Hun skal lære at føre hus.
- Det er lige til at varme i gryden. - Har De taget til Dem selv?
Tak. Skal jeg se efter drengene?
Nej, dem ordner jeg. Deres far kommer hjem.
Jeg troede, at hun arbejdede ovenpå.
Det gamle skind vil hellere tulle rundt alene.
- Har du ikke vrøvl med hende? - Næ.
- Men hun kan ikke fordrage Lauritz. - Så bliver der ballade.
Ork nej, Lauritz er kun hjemme lørdag og søndag.
Der ser du. Væk er hun, og der kommer han.
- Dav. Dav, Laura. - Sikke tidligt.
- Var der ingen ved stambordet? - Stambordet er nedlagt.
Boldt og hans madamme laver beværtningen om til syndens hule.
Rosenguirlanderne dasker en om ørerne. Og Fede …
For ussel mammon har han solgt sin sjæl.
Han maler vel bare?
Han maler roser så store som kålhoveder.
Hvor er skrivemaskinen? Jeg skal bruge den nu.
- Den er først ledig i morgen. - Hvad skal det sige?
Jeg har en dame, der skriver på den. Så du ikke skiltet?
Nej, jeg hastede forbi for at nå mit hyggelige hjem.
Jeg har købt en duplikator på auktionen. Vi skriver for folk.
- Forretningsskrivelser og sådan … - Nu også det.
Har jeg ikke lov til at udvide forretningen?
Når jeg har tjent til en ny, kan du beholde din hakkemaskine.
- Du skal snart til fest. - Hvor?
I den russiske ambassade. Og i Det Kongelige Teater.
- Hvornår? - Først i april.
- Når russerne forlader Bornholm. - De skulle fejre bornholmerne.
Det er dem, der har haft bøvlet med dem.
Der fik du den, Lauritz.
- Og det vil De foreslå bestyrelsen? - Med Deres accept.
Der er kun tre uger til generalforsamlingen.
Så vidt vil De gå for at undgå at få min bror i bestyrelsen?
Hvis Deres bror var bedste mulighed -
- ville jeg måske se bort fra min kones mistanke.
Vil De hævde, at den anden, en typograf, en socialdemokrat -
- uden kendskab til pengeverdenen, er bedre? De, som er venstremand?
Bestyrelsen skal være så bred som muligt.
Jeg har aldrig blandet mig i forslag om at lade min bror genindtræde.
Det er rigtigt.
- Hvis de andre fastholder forslaget? - Om Deres bror?
Så forlanger De vel ikke, at jeg skal gå imod?
Blod er trods alt tykkere end vand i min familie.
Det skal ikke gå ud over os, at Deres kone ikke har det sådan.
Hvis jeg meddeler de andre -
- hvad der ligger bag min ulyst til at promovere Deres bror …
Men hvis De gør min bror uret med hensyn til den handel med Havgården?
Det er ikke bare pengene, min kone hænger sig i.
- Men det, der er lige så galt. - Hvad er så det?
Min kone kan heller ikke komme fra det med skorstenen.
- Det var hendes fødegård. - Skorstenen?
Min kone har altid hængt sig i, hun var fra en gård med tre skorstene.
Den ene, en skueret, har Mads Skjern pillet ned.
Hvis den ikke var noget til?
- De er ikke fra landet. - Det er De heller ikke.
Nej, men jeg skal høre på min kone.
Det 'gør ondt, det med skorstenen.
Det kan De ikke laste min bror for.
Jo, for han solgte til Skjern. Ham er der vel også lusk med.
- Det aner jeg ikke. - Spørg Deres bror en gang til.
Jeg rev skorstenen ned, fordi den ikke førte nogen steder hen.
Og jeg indlagde centralvarme.
Jeg gider ikke høre mere om den historie.
Nu koster den altså mig min bestyrelsespost.
Deres bestyrelsespost solgte De selv i sin tid.
Hvorfor skal min chance ødelægges, fordi De i sin tid …
Det er sgu mig, der bliver hængt op på den. Forstår De ikke, at …
Jeg forstår ikke, at De som uddannet jurist -
- ikke for længst har gjort, hvad jeg ville have gjort.
Udtaget stævning for bagvaskelse mod Jessen og hans kone.
Jessen er formand for Korsbæk Banks bestyrelse.
Han skulle ikke komme til mig med injurier. Så tilkaldte jeg …
- Mig? - Dem?
Nej, højesteretssagfører Øster.
Jeg har desværre ikke tid længere.
- Har Jessen en anden kandidat? - Ja.
- Hvem er det? - Sejersen.
- Borgmesteren? - Ja.
Jessen er parat til det værste for at slippe for mig.
- Man skal ikke undervurdere Jessen. - Er borgmesteren opfordret?
- Nej. Men det er katastrofalt. - På grund af det med Jørgen Varnæs?
Borgmesteren kan trække arbejderkunderne fra os.
Og håndværksmestrene holder sig til Korsbæk Bank.
- Og forretninger med kommunen? - Så galt går det vel ikke?
Har du helt mistet interessen for din bank?
Man kan blive træt af at gå op i lokale fiksfakserier.
Og det her er du ikke selv uden skyld i.
Jeg kan ikke goutere den måde, du bruger Jørgen Varnæs på.
- Jeg har givet den mand arbejde. - Man kan også ødelægge en mand.
Jeg har gjort mere for den familie end nogen anden.
Sørgede jeg ikke for, at din … At frk. Friis fik et embede?
Jeg vil ikke diskutere Elisabeth med dig. Med hensyn til Sejersen …
Formanden må tilbyde ham medlemskab af vores bestyrelse.
- Baronen er lige så klog som Jessen. - Vi har ingen ledige pladser.
- Vil du selv gå af? - Jeg?
Hvis det var nødvendigt, ja.
Men brugsuddeler Jørgensen? Han er 74.
Han er glad for at komme her.
Det er ikke en selskabelig forening, du er direktør for.
Du taler med uddeleren, og jeg med baronen.
- Bakkerne skal jeg nok selv tage. - Noget skal jeg vel foretage mig?
Jeg troede, fruen havde meldt Dem til engelsk.
Det kan jeg ikke få hele dagen til at gå med.
Vil man være frue, må man lære at få dagen til at gå.
Vi har heller aldrig brugt, at fruerne sad i køkkenet.
Så kommer Sejersen ikke i bestyrelsen?
Nej, nu er han medlem af bestyrelsen i Omegns Banken.
Det passer også bedre.
Kunne du forestille dig, vi skulle omgås ham og konen?
Bankledelser sammensættes ikke længere efter, hvem man helst omgås.
Vil det sige, at Jørgen kommer i bestyrelsen?
Nej, Jessen har overtalt Skjold Hansen til at blive.
- Men ham ser I jo aldrig mere? - Det foretrækker Jessen åbenbart.
Stakkels Jørgen. Han er ikke glad mere.
Det er der sikkert flere grunde til.
- Har han ikke hørt fra Schweiz? - Fra Gitte Graa?
Efter sigende slår hun sine folder i Portugal.
Jeg kan ikke finde ud af det her.
- Jeg har tabt to masker. - Det ser også indviklet ud.
Der er ingen grund til at strikke. Jeg kan få det hele på kort.
Når man venter sig, så udleverer de kort hos kommunen.
- Det kan vi da ikke tage imod. - Det er til alle.
Man skal købe det på kortet, men det er billigt.
Der ligger jo også en masse efter Helle.
Jeg har jo altid strikket, når jeg ventede mig.
- Må jeg tage Pax med ud? - Selvfølgelig, Maja.
Fru Jacobsen i Møllegade er god til at male på stof.
Det er ikke til at se, det er melsække.
Min svigermor syntes, der skulle broderes på dem her.
Er det Dem, der er gift med Ulrik Varnæs?
Ham har jeg kendt, siden han var sådan …
- Det har han fortalt. - De skal se et billede fra dengang.
Dem kan du tage dig af. Kom.
Der er han. Dengang så han jo uskyldig ud.
Der er han med Laura og Regitze.
Og der er Regitze med Aksel, min dreng.
- En tår til? - Hvis De har tid.
- Det er fyraften. - Men Deres mand?
- Ham ser jeg først på lørdag. - Det er ligesom med min.
De er vel ordentlige ved Dem, bankdirektørens?
Ja, de er flinke nok. Men der er jo ikke noget at lave.
- Jeg spekulerede på, hvad de lavede. - Jeg må ikke gøre rent.
Min svigermor lærer mig at 'gå' om fru Hansen.
Fruen 'gik' også om mig.
Hvor må det være irriterende, at der går en og blander sig.
De har ikke andet at lave.
Jeg lader frk. Jørgensen om det. Ellers kom vi bare op at slås.
- Sådan vil jeg også helst være. - De skal vel have Deres eget?
Ja, men svigermor vil have, vi skal bo på Frederiksberg eller Østerbro.
- Jeg synes, det er lige meget. - Og Ulrik?
Skulle jeg ikke have spurgt?
- Er han en bisse? - Han er bare ligeglad.
Kom herhen en gang imellem, så kan vi måske ordne ham Ulrik.
Den møgunge.
Da Boldt havde købt det, gik fruen hjem i seng.
Siden er der aldrig blevet talt om det.
Det skulle du også være for god til nu.
Det er da pænt. Jeg vidste ikke, at hun kunne den slags.
- Kan du huske professoren? - Ham er vi heldigvis af med.
- Jeg kommer med fruens nyloner. - Jeg må også hjem.
Tak for kaffe.
Pax, kom her.
- Kom snart igen. - Tak for i dag.
Farvel.
- Det vil fruen ikke synes om. - Hvad rager fruen mig?
- Jeg kendte hende på hunden. - Den tager de også snart fra mig.
- Hr. overretssagfører. - Tusind tak.
Giv mig hellere en til af dem her.
Tak, det klarer jeg selv.
Jeg har bemærket, at De er stærkt interesseret i min person.
Hvis jeg sætter mig her, så behøver De ikke glo så langt.
- Min kone har lyst til mere dessert. - Det er ikke lyst, men jeg trænger.
Det ser De fandeme også ud til.
- Hvad er Deres ærinde? - Det kunne De lide at vide.
- De er jo beruset. - Hellere det end forædt.
- Gå over til Deres bord. - Nej, for så skal jeg råbe.
Og det er De ikke interesseret i. Forstår De, murermester Jessen -
- min ære skal De ikke gå rundt og beklikke.
Kender De injurielovgivningen?
Men det indgår måske ikke i uddannelsen af murersvende?
De har hjulpet min bror til at snyde mig for min fædrenearv.
Der slap det ud, hvad?
Pusling?
Jeg vidste, jeg kunne finde dig her.
Så frels mig da fra denne kvinde.
Jeg var ellers bange for, du havde skiftet til fruestørrelse.
- Har de østers her? - To dusin østers.
Jeg tænkte nok, du kom hjem til sæsonens åbning.
Nu kommer han.
Godmorgen.
Må jeg ønske til lykke på personalets vegne.
- Tak, det blev jo en dreng. - Arvefølgen er sikret.
De sørger for kaffe på Postgaarden.
Det er jo en tradition.
- Og den unge frue? - Befinder sig udmærket.
Så mangler vi kun, at Ulrik skal have overstået sin eksamen.
- Så kan vi vel vente ham her? - Det tager et års tid.
- Ja, frk. Mortensen? - Formanden vil tale med direktøren.
Den første gratulant. Femte generation er kommet til.
Min svigerdatter er nedkommet med en søn.
- Det er om Deres bror. - Hvad med ham?
Han har forulempet mig og min kone på Postgaarden i aftes.
I stærkt beruset tilstand. Og i selskab med et fruentimmer.
- Pusling?
Pusling?
Kom.
Nej. Vi skal ud og være noget for Carl.
Baronen? Kunne du ikke bare være noget for mig?
Jeg må fordele min gunst.
Vi skal også tale om fremtiden.
Fremtiden? Hvad er det for noget?
Her kommer jeg med barnefaderen. Han har set sønnen og er tilfreds.
- Han var sød. - Din mor siger, han ligner dig.
Den er fra dem i banken. De takker for femte generation.
Jeg sætter dem i vand.
Her ligner et drivhus.
- Det gik godt? - Ja, og de har været så flinke.
Tæppet der er fra din mor.
Og det her er fra din far.
Og den her er fra Helle.
Sparkedragten er fra Agnes Jensen.
Agnes? Hende, der var hos os?
- Kender du hende? - Ja. Hun har været så sød ved mig.
Ulrik. Jeg kan lige så godt sige det.
Jeg flytter ikke til København med den lille.
Hvad vil du så?
Enten finder vi noget her … som du også kan bo i.
Når du har tid, og når du er færdig. Eller også …
Eller også tager jeg hjem til Vordingborg.
- For at bo? - Ja, og arbejde.
- Jeg kan få noget på Oringe. - Som hvad?
Som plejerske eller i køkkenet.
Det kan du da ikke byde drengen.
Kan du byde ham noget, der er bedre?
- Jeg håber ikke, jeg forstyrrer? - Bevares.
- Værsgo. - Ja tak.
Problemerne omkring Havgården og bestyrelsesposten findes ikke mere.
Det glæder mig. På Deres vegne.
- Nu har jeg helt andre planer. - Hvilke?
Da vi talte om Jessen, nævnede De muligheden for en vis støtte -
- hvis jeg ville købe Skjold Hansens praksis.
- Det husker jeg godt. - Står tilbuddet stadig ved magt?
- Hvad forlanger Skjold Hansen? - Nu har jeg helt andre planer.
- Hvilke, overretssagfører Varnæs? - Verden er jo ved at åbne sig igen.
- Jeg vil have virksomhed i Schweiz. - Som sagfører?
Nej, som finansiel rådgiver.
Jeg kan købe mig ind i en virksomhed i Lausanne.
Den internationale valuta er igen begyndt at røre på sig.
Pengene vil vandre fra land til land, og sikkert mest til Schweiz.
Sådan har det jo altid været, ikke? Men det ved De sikkert alt om.
Hvad med Deres egne penge?
Mine midler er desværre ikke tilstrækkelige.
Men hvis jeg investerer 50.000 kr. i fremtiden i Lausanne -
- så vil der ligge en god fortjeneste. Også til Dem.
Tror De?
Det må De da med Deres flair vide alt om.
Jeg vil nødig fortælle Dem, hvad min 'flair' siger mig.
De må da kunne se …
Så meget kan jeg da ikke have overvurderet Dem.
Sig hellere undervurderet.
Mit tilbud gjaldt i sin tid en rimelig støtte -
- så De kunne føje Skjold Hansens praksis til Deres egen.
De har været inde i engagementer under besættelsen. Tørvene.
De må have tjent gode penge de sidste fem-seks år.
Når man er alene og bor på hotel … Det koster jo.
Ja, og når man drikker en halv flaske spiritus om dagen. Eller en hel.
De har sat Deres formue over styr, Deres tillidshverv, ægteskab …
Jeg vil ikke finansiere Deres næste eventyr.
De har tjent mere end 50.000 på den handel, jeg ordnede for Dem.
Ordnede?
De købte Havgården og solgte den til mig. Det er alt om den sag.
- De ved godt, at jeg kan … - Hvad kan De, Jørgen Varnæs?
- Fortælle, hvad jeg ved. - Hvad ved De?
Det kan nemt bevises, at det store beløb kom fra Dem.
- Hvordan? - Hvis jeg gjorde rent bord.
- Det vil blive Deres egen ruin. - Er det Deres sidste ord?
Jeg lader mig ikke true af en lommeprokurator.
De er en færdig mand.
- Ingen skal presse penge af mig. - Måske er De færdig før mig.
Årh! Er min bror her ikke?
Bankdirektøren holder fri til klokken tre.
Sig, jeg kommer for at tale med ham.
Det var dig, jeg kom for at snakke med, Maja.
- Nu vræler han. - Frk. Johansen er derinde.
- Vi har fået hjemmesygeplejerske. - Han er nok sulten.
- Det kan frk. Johansen ikke klare. - Jeg tager ham herind.
Vi har aldrig ammet i stuerne. Det må du hygge dig med på værelset.
Jeg kommer ind og ser ham.
Ja, hun har stadig meget at lære.
Det er jo den første dag, hun er hjemme.
At sidde og knappe op, mens der er herrer til stede!
Det har vi da aldrig brugt.
Spørgsmålet har aldrig været aktuelt for mit vedkommende.
Ellers ender det med, at han sidder på potte herinde.
- Velbekomme. - Hans Christian!
Til den tid har Maja og Ulrik vel også fundet et sted at bo.
- Maja vil ikke til København. - Hun og Ulrik kan få min lejlighed.
- Hvor skal du så bo? - Der, hvor jeg bor nu.
- Er du flyttet? - Ja, for jeg har giftet mig.
- Med …?
Kristen og jeg har altid været mod lange forlovelser.
Hvor vil du hen med det der?
Nu skal Mads Skjern ikke længere trampe på mig.
Jeg kan bevidne den historie med Antonsen.
Jessen kan i hvert fald bruge den.
- Du kan vel også? - Til hvad?
Så har I ham. Hans aftaler med Antonsen var ulovlige.
- Han har bedraget sin søster. - Du glemmer din egen andel i sagen.
- Mig kan de sgu ikke gøre ret meget. - Mon ikke?
- Alle har været indblandet i noget. - Jeg har ikke og vil heller ikke.
Du kan få ram på Mads Skjern og banken derovre.
Hold op med alt det.
Al den ulykke, al den sladder. Har vi ikke haft nok af det?
Man opnår kun at sætte sin anstændighed over styr.
Den rest, du har, bør du vogte bedre.
Der er ingen grund til at ødelægge vores families navn her i Korsbæk.
Jeg har planer om at etablere mig i Schweiz.
- Som hvad? - Investeringsvirksomhed.
For hvad vil du etablere dig?
50.000. Jeg formoder, at banken vil låne mig pengene.
- Nå, det formoder du? - Den ene tjeneste er den anden værd.
Jørgen dog. Hvad er der med dig?
Er du ude på at gå i hundene?
Her står jeg med et forrygende tilbud.
Du kan vel give mig en sidste håndsrækning?
Jeg kan kun tilbyde hjælp til at overtage Skjold Hansens praksis.
Jeg vil ud af Korsbæk.
Så tag til Præstø eller ad hekkenfeldt til.
- Det er, hvad du har format til. - Hvad skal jeg gøre?
Glemme den historie.
Og hvis jeg nægter at gøre det?
Så har du set mig og min familie for sidste gang.
- Så kommer jeg igen klokken fem. - Vent bare til klokken seks.
Mange tak.
Hvad skal hun her, når jeg er hjemme?
Du hjælper ikke med noget. Det gør hun.
- Man har vel lov til en fridag? - Det har jeg vel også?
- Hvor skal du hen? - Vi har aftalt et slag kort.
For resten …
- To af kammeraterne ringede. - Hvad skal de?
- De bliver til middag. - Det kan de ikke.
- Hvad kan de ikke? - Vi skal have svinekoteletter.
- Jeg har kun fem. - Så køb to til.
Butikkerne lukker klokken to om lørdagen. Også slagteren.
Drengene kan vel spise sovs og kartofler?
- Børn skal også have kød. - Det fik jeg sgu aldrig.
Det er måske derfor, du er mærkelig i hovedet.
Du inviterer folk uden at sige til.
Folk, som ikke gider tale med os andre.
- Du interesserer dig ikke for dem. - De interesserer sig ikke for mig.
De vil ikke høre om rendemasker og klatmaleri.
Det er jo det, vi lever af.
Det er ikke din skyld, at Aksel og Knud kommer på latinskolen.
- Jeg er vel far til dem? - Det mærker man ikke.
Knuds fødselsdag glemte du, og Aksels kom du ikke hjem til.
- Jeg skulle til Aalborg. - Partiet kommer i første række.
Jeg er træt af at fodre dine styrvolter.
Hvis du er træt af mig, så kan jeg …
- Hvad kan du? - Spise ude.
Jeg kan klare mig uden dig, så spis du bare ude.
Med dine venner.
Så kan I for en gangs skyld prøve at betale jeres mad selv!
Nu skinner solen igen på vor lille jord.
Den kaster glans over livet på ny.
Og den kan varme langt mere, end mange tror
fordi den længe var skjult bag en sky.
En tid var himlen mørk og grå
en dag blev den atter blå.
Nu skinner solen igen på vor lille jord.
Den spreder glæde på land og i by.
Nå, kunne du få udgangspas? Har du bestilt, Fede?
- Hun siger, bordet er reserveret. - Hvor er Boldt?
Hvordan fanden er det, han er uglet ud?
Man skulle tro, det var fastelavnsmandag.
Vi har eftermiddags-dansant.
- Tre pilsnere. - De har ikke bestilt bord.
Dav, Oluf Larsen. De kan sidde hos os.
Hvis vi ikke forstyrrer.
Stemningen er nærmest som til gravøl.
- Kom. - Kom så med de tre pilsnere.
Når her er dansant, serverer vi kun øl i krus.
Få hellere den hund ned, før Ada ser den.
- Det tager hunden vel ikke skade af? - Danser De?
Jeg nægter at røre mig mellem de småborgerlige fiduser.
- Hvad med de andre herrer? - De skyller deres sorger ned.
Er der ikke nogen, der har et benzinmærke?
- Hold nu kæft. - Hun vil studere.
Hvorfor? Hun behøver ikke forsørge sig selv.
- Hvad vil hun studere til? - Gebis-snedker.
Tandlæge. Hvad galt er der i det?
- Hvad så med dig? - Jeg emigrerer med min far.
Han har nok fået lagt en lille slat til side.
- Hvem har et benzinmærke? - Du må nøjes med brændevin.
- Hvem vil danse med mig? - Fede har godt af at røre sig.
Molak, molak, mak, mak, mak.
Molak, molak, mak, mak, mak så stop dem selv for pokker.
Naturen den er lunefuld, og skæbnens vej er dunkel
min tante hun har 14 børn, men ikke med min onkel.
Jeg må have et benzinmærke.
Han vil til København og sige farvel til en dame.
Han har vist mere brug for et kaffemærke.
Men søster sagde: "Nej, jeg er stor, for jeg skal have en lille."
Molak, molak …
Min svoger sad i otte år, og så blev han benådet.
Nu sidder han minsæl igen, men det er i sognerådet.
Sådan kommer det også til at gå din gamle. Kom så …
Hvordan får man standset det spektakel?
Ved at give musikken en omgang.
Det er længe siden, hr. overretssagfører. Hvordan går det?
Vil De ringe til vognmand Madsen?
Nu har jeg bestilt øl til musikken.
Hvor skulle 'overretten' hen i den fart?
Molak, molak, mak, mak, mak. Jeg skyder helst med piger.
Tak.
Middagen bar præg af, at der er kommet en frue i huset.
Nok snarere af, at fru Olsen er vendt tilbage for fuld musik.
- Nu mister vi vel vores organist? - Ikke hvis jeg stadig kan bruges.
Kan du ikke forsørge din kone?
Mads, er det ikke nok, at dine fikse idéer går ud over mig?
Ingeborg er aldrig kommet over, hun ikke kan stå i butikken.
- Som den så ud dengang. - Ja, nu er den sandelig vokset.
- Vi udbygger foreløbig to filialer. - Hviler De aldrig, Mads Skjern?
Jeg kan lide at se resultater. Her står vi. Der ligger Deres bank.
- Der var plads til dem begge. - Ja, det viste det sig heldigvis.
Her er hyggeligere, end da jeg boede her.
Lykken har mildnet min søster.
- Har du ikke lyst til at gifte dig? - Med hvem?
Med mig. Lovende ung mand. Nogenlunde eksamen. Rang af major.
Med en fremtid i Forsvarsministeriet.
Militæret rykker altid ind på mig. Først far. Så dig.
Der var vel også ham fra den spanske borgerkrig?
- Ja, ham var der også. - Var? Han er der altså ikke?
- Han er langt borte. - Hvor langt?
Det ved jeg ikke. Endnu.
Hvor står Elisabeth og Kristens ting godt til hinanden.
Hvad nu med musikken, dr. Hansen?
Jeg kan komme på stuegang med cello.
Hvis han udebliver, så siger vi, at vi fejler et eller andet.
- Spiller De for os i aften? - Det bestemmer værtinden.
- Jørgen Varnæs skulle også komme. - Han ringede afbud.
Han skulle til København for at sige farvel til en veninde. Fru Graa.
Et sidste farvel. Nu gifter hun sig vist igen.
Navnet er di Strela … eller noget i den retning.
Det lyder som en gangster fra Chicago.
- Han er vist bilkonge i Italien. - Er der ikke et værre kaos?
Det er nok derfor, han selv bor i Portugal.
Det er vanskeligere med pigerne.
I min tid gik det efter en snor, men sådan er Regitze ikke.
Det er Ellen heller ikke. Hun gør, hvad der passer hende.
De følger deres eget hoved.
Hvis de endda brugte hovedet. Men sådan har jeg også selv været.
Hvad skal jeg med huset, når jeg ikke vil blive i byen?
- Du kan lige så godt være her. - Jeg vil lære noget, bestille noget.
- Synes du ikke, det er på tide? - Jeg har et forslag, Ellen.
Hvis du absolut vil lære noget, så kan du komme ind i forretningen.
Med Daniel har det jo lange udsigter.
Nej tak, det er ikke det, jeg har lyst til.
Med dit gode hoved og din fine eksamen?
Den troede jeg aldrig, jeg fik brug for.
Men den kan skaffe mig ind på Tandlægehøjskolen.
Jeg er ked af det, far. Jeg har også fået nok af Korsbæk.
Ja? Ja, det er mig.
Hvor, siger De?
Nej, vi har ikke set ham i flere dage.
- De kan sige, jeg kommer. - Var det om overretssagføreren?
Ja. Vil De ringe til min kone og sige, jeg bliver forsinket?
Jeg skal nok prøve at være hjemme til middag. Vi skal have gæster.
- Er der andet, jeg kan gøre? - Dr. Hansen bliver også forsinket.
Jeg vil prøve at få ham med.
Hvor bliver de dog af? Og så første gang du er her.
Det gør ikke noget. Elisabeth og jeg er vant til at spise sent.
Bare der ikke er noget i vejen med Jørgen Varnæs.
- Måske er han sammen med fru Graa. - Baronen sagde, hun skulle rejse.
Alt er blevet så mærkeligt med ham.
Vi havde ventet, han kom i bestyrelsen igen.
Der var noget med murermester Jessen. Eller hans kone …
- Og nu sidder vi her. - Vi sidder udmærket, Maude.
Og hunden plejer at få to småkager af sin far før middag.
Dem kan jeg da give ham.
- Er bankdirektøren kommet? - Jeg skulle hente Pax' småkager.
Her lugter godt.
- Det kunne let gå hen og branke. - Ikke for Dem, Laura.
Det her er ikke et hus, hvor man tør lave souffléer.
Kom så, Pax.
Der er de.
- Undskyld. - Hvor har I dog været?
Jeg har hentet min bror i detentionen.
Hvor er han nu?
- Vi har fået ham indlagt. - Her i byen?
Nej.
- Skal vi ikke ? - Skal vi ikke komme en anden aften?
Nej, vi trænger til at være sammen med normale mennesker.
- Det kan ikke være din mening? - Jo, og jeg har sagt ja.
Det er din kone, der står bag.
Jeg har ikke drøftet tilbuddet fra København med Elisabeth.
Er det pengene? Du kan få det samme i Omegns Banken.
- Det handler ikke om penge. - Hvad så?
Jeg vil ikke spille sammen med dig mere.
Hvor havde du været uden mig? Og nu har alt jo ordnet sig.
- Alt? - Du har fået den kone, du ønskede.
Du kan være i stue med hendes familie.
Jeg vil også kunne være i stue med mig selv.
Skal jeg straffes på grund af Jørgen Varnæs?
En slapsvans. En drukkenbolt.
Jeg vil ikke straffe dig, Mads.
Jeg vil bare gerne være uafhængig af dig.
Jeg må gå nu.
Men du er min bror.
Du er min bror!